Това място... Това е затвор "Грийн Долфин Стрийт"!
И съм в коридора пред стаята за свиждания!
Какво искаш? Не искам да те виждам.
Закъснял си с опитите да се правиш на баща!
Искам да ти помогна.
Скоро ще те изкарам от тук. - Млъкни!
Наясно си, че не можеш.
Ще си излежа 2-те години за бягството от катастрофата и ще ме пуснат.
Успокой се. Винаги съм мислел за теб...
Нагла лъжа! Късно е да се правиш на баща.
Върви си!
Кои са тези двамата?
Много приличат на Джостарови, но не са те.
Върви си! Не можем да се разберем.
Какво става? Бях на нос Канаверал.
Какво става? В коя година съм?
30 ноември 2011 година.
Пучи!
Кой пък си ти? - И свещеник не може да прекъсва...
2011 година ли? Върнали сме се назад във времето?
Напротив.
Прескочихме
във време отвъд пределите на ускорението.
Отидохме отвъд края на вселената ни!
Краят на една вселена бележи началото на следващата.
Това е неизбежна истина. И в следващата вселена
също има Земя, а живите същества живеят подобен на предишния им живот.
Човешката раса преживя края и сега е изправена пред ново начало.
Това е новият свят,
който Мейд ин Хевън обеща!
Какво говори?
В този свят няма Джолин Куджо.
Нито Джотаро, Анасуй или Ермес.
Дори душите им не съществуват.
Мъртвите не могат да се върнат.
Загиналите по време на ускорението на времето изпаднаха от цикъла.
Оставих всичките си врагове в миналата вселена.
Освен теб, Емпорио!
Не трябваше да си тук.
Трябва да те довърша тук и сега!
НЕВЕРОЯТНИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ДЖО-ДЖО КАМЕНЕН ОКЕАН
Епизод 38: Какъв прекрасен свят
Код 909. Четвърто ниво на тревога. Включена аларма в стаята за свиждания.
Код 909. Четвърто ниво на тревога.
Какво става? - Не знам, но това е шансът ни.
Излизат от стаята както преди. Различни хора са, но всичко се повтаря.
Това е съдба. Тази вселена
е преживяла същата история като тази на предишния свят.
Събитията ще са същите.
Съдбата се диктува от необходимост, а не от случайност.
Сега ще се опиташ да се скриеш в стаята си.
В тайната ти стая,
в която си се крил в предишния свят.
Следващите ти действия са определени от съдбата.
Трябва да се скрия, но не в призрачната стая!
Как са влезли затворници в общата част?
Кой знае! Размърдай се! - Това са пазачите отпреди.
Ще се спънат. - Какво има?
Ще се спънем.
Ако продължим да тичаме насам, ще се спънем много лошо.
Какви ги дрънкаш?
Странно. Защо си го помислих?
Просто ми мина през акъла, че ще се спънем.
Шубе ли те е? Ако не побързаме, ще ни орежат заплатите!
Защо? По някаква причина знам.
Тези двамата ще се...
Отче! Какво има? - Чупка.
Никой не може да избяга от съдбата.
Ще отидеш в онази стая.
Какво става, по дяволите?
Прескочихме
във време отвъд пределите на ускорението.
Отидохме отвъд края на вселената ни.
Краят на вселената ни? Четох в една книга
за нейното начало и край.
От момента на зараждането й вселената не спира да се разширява.
Но в един момент започва да се свива
като стрес топка.
Когато не може повече да се свие, достига сингулярна точка. Т.е. края.
Има теория, че Големият взрив ще се повтори и ще образува нова вселена.
Дошли сме от нашия свят в този ли?
Пътували сме през историята на Земята с невероятна скорост
и сега сме в новата 2011 г.?
Но не всички са тук.
Мъртвите не могат да се върнат.
Загиналите по време на ускорението на времето изпаднаха от цикъла.
Няма ги.
Кака и останалите - няма ги.
Пак останах сам.
Блажени са онези, преживели скока във времето.
Те преживяха бъдещето и попаднаха в новата вселена.
В този свят съдбата е предопределена.
Тя ще се повтори.
Хората се срещат заради гравитацията.
Събират се, защото съдбата така е решила.
Например, какво ни чака след пет години?
Пътувайки през ускореното време, хората вече имат представа.
Знаят кога ще претърпят катастрофа, кога ще се разболеят.
Дори кога ще умрат.
Кога ще се срещнат и разделят,
в кого ще се влюбят и кого ще намразят.
Колко деца ще имат и какви ще пораснат.
Кога ще избухне война и кога светът ще се промени.
Изпитали са го сякаш са гледали филм.
Така ще бъде за техните деца и техните потомци.
Всичко започна на нос Канаверал.
Всички, които са преживели това ускорение на времето,
знаят какво ще се случи не защото са го видели и запомнили,
а защото е запечатано в съзнанието им!
В това се крие щастието.
Всички са готови за бъдещето!
Блажени са готовите!
Може да си мислиш, че да знаеш за мрачното бъдеще е отчайващо,
но напротив! Дори утре да е последният ти ден,
самото знание за това ще ти донесе мир и спокойствие.
Готовността изкоренява отчаянието.
Човечеството ще се промени.
Това е пътят до Рая, който се стремяхме с Дио да достигнем!
Това е Мейд ин Хевън.
Пистолетът ми! Къде е?
Изпуснах го в океана!
Ако завия надясно и сляза по стълбите, ще стигна призрачната ми стая.
Но Пучи вече знае за нея. Не бива да свивам надясно.
Ще завия наляво и ще намеря друго място.
Някои детайли може да се различават, но не можеш да измениш съдбата.
Единственият ти изход е да избягаш в пукнатината.
Ако пощадя живота ти и те оставя на мира,
рано или късно ще ми се противопоставиш.
Такова е бъдещето.
Уви, не мога да те пусна.
Ще избягаш и без помощта на Джолин.
Съдбата е отредила, че ми се изплъзваш на Канаверал.
Само че в затвора, преди началото на ускорението на времето,
знам къде се криеш.
Единственият ми шанс да те унищожа е тук и сега!
Затова избрах този ден и забавих времето.
Кажи си молитвите.
Готовността към неизбежното носи радост, Емпорио.
Ти си нашата надежда!
Смъртта ти е за благото на човечеството!
Изчезни, Емпорио!
Съдбата е предопределена и не може да бъде променена?
Тогава...
Ще те оставя ти да я промениш.
При влизането ни в пукнатината ударът ти сложи диска в главата ми.
Когато уби Уедър,
той извади силата си Уедър Рипорт на диск.
Кака Джолин ми го даде.
Даде ми този диск!
Умри в името Божие!
Емпорио, действията ти...
С тях само превърна писъците си в адски стенания!
Дори да си си сложил диска със Станда му,
силата на Уедър няма да стане твоя!
Не можеш да я овладееш просто така!
А сега...
ускорих времето отново!
Ти си нищо, Емпорио,
в лицето на великата ми цел!
Какво?
Какво става?
Не мога да стана!
Има нещо гнило. Какво е това?
Уедър Рипорт!
Прочетох го в една книга.
Кислородът е най-преобладаващият токсин, заобикалящ живите организми.
Всяко живо същество се нуждае от кислород, за да живее,
но наситеността му не бива да надвишава 40%.
Чистият кислород е изключително токсичен.
Организмите умират при контакт с такъв!
Високата концентрация на кислород може да корозира стомана за секунди.
Огънят се разгаря, а човешките клетки се лишават от електрони.
Разрушава органните системи една след друга!
Вдишването на чист кислород парализира крайниците.
Няма да можеш дори да станеш.
Капилярите в очите се пръскат, причинявайки слепота.
Ускорението на времето няма да повлияе на нищо.
Уедър Рипорт управлява времето.
Вече изпълних стаята с чист кислород.
Ще почнеш да губиш съзнание,
докато стопроцентовият кислород прониква в тялото ти.
Малък нехранимайко... - Не аз контролирам този Станд.
Това е силата на Уедър, която ти запечата.
Първо открадна спомените му,
а после пробуди тази сила заедно с метаморфозата в охлюви.
Отец Пучи, дължи се на теб.
Гравитацията привлича хората.
Не можеш да победиш съдбата си!
Недей, Емпорио! Спри Уедър!
Не го оставяй.
Силата, която получих, бе по Божията воля!
Господ ми я връчи!
С началото на новата вселена човечеството може да бъде спасено!
Все още не сме стигнали момента,
когато започна ускорението на времето на нос Канаверал.
Мейд ин Хевън все още не е завършен.
С радост ще дам живота си след посещението на нос Канаверал.
Ако умра, всичко, което съм постигнал, ще бъде отменено!
Ще измениш съдбата на човечеството!
Хората няма да знаят какво ги чака в бъдеще,
няма да могат да се подготвят за неизбежното!
Помниш ли? Готовността носи истинско щастие.
Не мога да умра тук!
Не разбираш ли? Съдбата те победи.
Я стига, хлапе! - Не го направих сам.
Победи те също и кака Джолин, която ме прати тук.
Уедър, Еф-Еф,
Ермес, Анасуй...
И дори г-н Джотаро.
Те не знаеха какво ги чака, но бяха пълни с решимост.
Ти не беше готов, Пучи!
Твоята съдба е да вървиш по пътя на справедливостта!
Престани!
Стига си мелил глупости, сякаш разбираш!
Жалко изчадие!
ГРИЙН ДОЛФИН СТРИЙТ ОРЛАНДО
Автобус...
Казах ти, имам само 50 долара!
Как може да нямаш да връщаш?
Моля? Така ли се разговаря с клиент? - Рейсът спря.
Добре, изчакай малко. Ще ги разваля на бензиностанцията.
Хлапе, на автобуса ли се качваш? Навреме. Намират ли ти се дребни?
Трябва да разваля 50. Можеш ли? Не са фалшиви.
Какво! Ей, чакай, тъпако!
Изхвърли ми чантата!
Рейсът тръгна, защото се моткаше!
Другият е след два часа. Какво ще правя? Слушаш ли ме?
По дяволите! Здраве да е.
Може би си е помислил, че съм избягала от "Грийн Долфин".
Ти... - Какво?
Бензинът ми свърши.
Ако ми платиш горивото и храната, ще те закарам където поискаш.
Това важи и за теб, момче.
Така ли си покриваш пътя?
Сестра ми винаги ми е казвала да не се качвам при непознати.
Ще има буря.
Може да си опиташ късмета
и да останеш суха до следващия автобус.
Качвай се, малкия. Не хапем.
Аз съм Айрин. Той е Анакис.
Къде са вашите? Тръгнали сме към баща ми.
Той е приятелят ми.
Не знам как ще реагира татко, но ако ни благослови,
може да се оженим.
По дяволите. Сигурен ли си за бурята?
Няма да получиш повече от 10 долара. И да спреш на нос Канаверал, ясно?
Качвай се. Може да ни помогнеш.
Честно казано, вие също.
Добре ли си, хлапе?
Как се казваш?
Хайде, качвай се.
Няма да ти искаме пари.
Трепериш. Студено ли ти е?
Ето.
Аз съм...
Емпорио.
Казвам се...
Казвам се Емпорио.
МОТЕЛ
Вижте, стопаджия.
Няма да го кача. Двама ми стигат.
Ти каза, че ще има буря.
Спри колата, не можем да го оставим.
НЕВЕРОЯТНИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ДЖО-ДЖО: КАМЕНЕН ОКЕАН, КРАЙ
Подкрепи труда ми в Револют: revolut.me/animekuhnia
Превод и субтитри ГЕОРГИ ГИНЕВ